Участват: Сали Хоукинс
Еди Марсан
Алексис Зегерман
Силвестра Ле Тузел Станли Тоусент
И други.
Филм на Майк Лий
Пътят към реалността.
Не искам да ходя.
Здрасти!
Един оазис на спокойствие тук, и лудост там на вън.
Прекрасен ден все пак, нали?
Не съм идвала тук.
Харесва ми шапка ти.
Зает ли си?
Ало?
Тежък ден, а?
Не.
Не и докато не се появих, е?
Държиш се като заек уловен във фарове.
Не хапя.
Не се притеснявай, тръгвам си.
Приятен ден. Остани щастлив.
Не съм задигнала нищо. Честно г-н пазач!
Бип, бип, бип, бип...
А не, не, хайде..
Това е брилянтно.
О, не, аз дори не се сбогувах.
Никога няма да успееш, защото, когато вечери се чукаш
зяпаш хлебарките на стената
ако викнеше татенцето, щеше да го спре
Никога няма да живееш, като обикновен човек
Никога нищо няма да правиш, като обикновените хора
Никога няма да се провалиш, като обикновен човек
Никога няма да видиш живота да си отива
танцувайки, пиейки и чукайки се
Защото няма да има нищо друго да правиш.
Музиката спря.
Преди години.
Да. Наслаждавах се на тишината.
Какво?
Какво е толкова смешно?
Не знам!
Можеш ли просто..
Сестра ти се събуди, Попи.
Сузи, какво е това?
Какво е толковичко? Последното ти завоевание?
Зарежи го!
Никога ли не си искала да си осиновена, Сузи?
Да.
Оцели ме, Зой.
На кой правиш, шът?
Не, не, не..
Права е. Да се насладим всички на тишината.
Дон, ще млъкнеш ли? Защо да не е чат!
Съжалявам!
Пръстите на устата.
Пръсти на циците.
- Пръсти на бедрата.
Мога ли да взема твоите?
Пръсти на циците. - Това е отвратително!
Пилешко филе. Иска ли някой?
А здрасти! - Може ли едно за вкъщи?
Разбира се Дон! Не трябва да питаш.
Никой там? - Знам къде се били преди това.
Паднала си ми в очите.
Извинявай, Алис.
Не разбирам защо ги слагаш, Попи. - Значи не знаеш?
Искам да кажа, просто ги слагаш в сутиена..
И?
Харесва ми начина, по който ме карат да се чувствам Сузи.
като нормална жена. - Точно така.
Мисля, че се изкриви. - А, опа!
Виж, имаш три цици!
Като теб е, Зой.
Не, аз имам три зърната. - О, да.
Имаш три зърна?
Не обича да говори за това. Ще и дам една прегръдка.
Отивай. - А, готино е. Я пак.
Наистина ли?
Цепчицата ти изглежда прекрасна от тук.
Благодаря. - Гледам като птиченце.
Елате да хвърлите едно око.
Да, съберете се.
Вижте ги!
Хубави са, нали? - Невероятни са!
О не, не, не..
Мисля, че знаем къде ще спи Попи тази вечер.
Добро утро.
Време е да ставаш поспаланке.
Има чай тук.
Хайде. Можеш.
Така, почти успя.
Ето ни!
И стана! - Благодаря.
Добре ли си?
Да, спах добре.
Чух те.
Пак ли започваш.
Не хъркам. - Знам. Никога не хъркаш.
Не хъркам. - Не хъркам.
Все още ли спят? - Не, изчезнаха преди години.
- Наистина ли? - Да.
Добре.
Колко е часът? - Почти 12:10.
Имат някаква работа. - Наистина?
Дон е закъсняла с дисертацията си. - О, не. Кога си на изпит?
След три седмици от утре. - Ще успееш.
Да. Напълно спокойна съм за това.
Разбира се, че си.
Спокойна съм. - Да.
Много съм притеснена.
Какво? Като ескимос с главоболие?
Някоя иска ли сухари? - Да.
Да, моля. - Две със сладко.
Да, знам. Нарязани по диагонал.
Да. - И не препечени.
Знаеш ли какво? - Какво?
Да. - И тая си замина.
Проблемът е, че започваме с Наказателното право.
Първият ти тест ли? - Да, мамка му.
Ако имахме електронни престъпления или да кажем, престъпност и удоволствие,
щях да съм спокойна.
Без проблеми. - Ще успееш, Сузи.
Да, ще вземем диплома. Всеки идиот го може.
Мислиш, че сестра ти е идиот? - Наричам те идиот.
Благодаря.
"Престъпност и удоволствие". Звучи добре.
Звучи като вчерашното. - Да.
Ще успееш.
Да.
До скоро. - Ще плачем.
Кога ще се видим с Хелън? - Да, кога ще роди?
Не знам. Скоро. Изпрати ми съобщение.
И на мен. Върви на зле. - Знам.
Да изчакаме да приключат изпитите? - Искам да приключа с това.
Добре, не се безпокой. Остави я на мен.
Изпрати ми съобщение. - Работи усилено.
Сузи, знаеш, че е на там?
О, да.
Тези стават ли за крака? - Идеални са.
Толкова съм развълнувана..
Би било чудесно да летиш, нали? - Така ли мислиш?
Просто..!
Какво? Както г-н Вертиго? - Да. Обичам тази книга.
Да. - А, лешояди.
Виждала съм няколко. - Тези може да са ни полезни.
Перфектни са. Погледни го, прекрасен е.
Можем да направим бухал, имат големи глави.
Добра идея. Има твоите очи, виж.
Браво, Попи. - Не, сладички са.
Местят ли се пингвините?
Какво? Сменят апартамента ли?
Местят, мигрират.. Все тая.
А папагалите? - Да, разбира се.
Един Клюнест. Погледни клюна. - Хубави цветове.
Прекрасни.
И така, ще си вземеш ново колело ли?
Не, не мога да заменя старото. Отлетя птиченцето.
Но трябва на всяка цена да се науча карам.
Курсове ли ще запишеш? - Може би.
Може би, не.
Както казах, няма начин на се учиш на моята кола.
Палавница.
Кокошки, да направим кокошки. - Кокошките не летят.
Лайняни мързеливки. И какво ще направим тогава?
Знам ли? Какво мислиш? - Не знам.
Къде е? - Тук.
На разстояние, нали? - Да. Не бутай.
Не съм те докоснала.
Давай тогава. - Перфектно.
Трябваше да поискаш помощ от някой възрастен.
Не познавам такъв.
Мисля, че е добре. - Да, какво ще кажеш?
Казвам да излезем с това. - На всяка цена.
Тръгваме ли? - Да, рошави.
Аз съм готова. Само малко червило и тръгвам.
Здравей Лиз. - Здравей Зой. Как си?
Не го очаквах.
Здравей Тина.
Птиците, които живеят тук в Северна Америка, летят за Южна Америка.
Нали?
Дълго пътуване, е?
Но... най-голямото пътуване е Арктическото.
Тъй като летят от Арктика...
целият този път, през целият свят, до Южния полюс.
Не е ли невероятно?
От Северния до Южния полюс и.. Шшът!
А това е разстояние от 15 000 км. Точно така.
Добре Ник. Направи и друга страна сега.
Започваме. Не, не го изваждай.
Можем да... Да му сложим... Няколко от тези, а?
Искаш ли да му сложиш... Харесва ми това.
Да му поставим ли едно тук? - Не.
Не?
Виж, има вежди.
Да? - Нека да видя и аз.
Мисля, че е чудесно. Прекрасно е.
Ето.
Да сложа ли още жълто на това? Поставям.
Какъв цвят мислиш да бъдат крилата?
Виждаш ли, можеш да направиш цветовете на дъгата. Не е зле, е?
Направих дъга! - Направи дъга като на папагал.
Все още не слагай това.
Я да видим.
Още малко. А гребена?
Можеш ли, да оцветиш още малко гребена?
Гладен ли си? Ще ядем след малко.
Не съм готвач. След малко е време за ядене.
Ще ядем след малко.
Можеш да измиеш ръцете си.
Кой е готов?
Това е фантастично. Вижте!
Мърдайте ръцете си. Размърдайте перата си.
Малко опасно, нали?
Какво?
Да поставят това на главите си.
Опитвам се да избягам. Това е целта ми. Дяволчета.
Изглежда страхотно. - Как беше уикенда?
Зле. - О, не. Как така?
Не правих нищо, прекарах го в къщи.
Беше уикенда на Таш.
Знам. Замествах майка ми. - Наистина ли?
Сестра ми работи в събота. Трябваше да гледам Жасмин.
Как е? - Това момиче яде прекалено.
Здраве да й е.
Изяде 3 пилешки бутчета и 4 пасти и все още бе гладна.
Ама че прасе.
Заведох я при майка ми. - Да?
Казах и да каже на Сериан, че трябва да наложи диета на малката.
Ще и създадеш комплекси, на 7 години е.
И изведнъж майка ми, не иска да се набърква за първи път в живота си.
И когато си тръгвах, дойдоха двете ми лели от Долис Хил.
О, не.
И започна Свещено разследване. "Тас, имаш ли си приятел?
Ще се омъжиш ли скоро? Защо не направиш второ внуче на майка ти?
Почти на 60 е. Остарява.
И аз казвах: "Нямам приятел. Няма да се омъжа скоро,
и не, нямам намерение да съсипя бъдещето си,
благодаря много. "
Затворих вратата и излязох. - Край.
Готвиш? - Да, готвя?
Готвя с газ. Какво имаме?
Ядене. - Добра разлика.
- Гладна ли си? - Умирам.
Добре правиш. - Благодаря.
Как беше днес?
Кое, ятото от летящи приятелчета?
Добре, хареса им. Пляскаха с крила непрекъснато.
Наистина ли? - Да.
Трябваше да ги прибера преди да ми излетят от прозореца.
Значи е минало добре, така ли?
Да, посвирих им Стравински след храната, за да се успокоят.
Какво им изсвири? - Церемонията на пролетта.
Записах се на шофьорски курсове.
Наистина ли? - Да.
За кога? - Събота в 12ч.
Страхотно, браво на теб!
Ще подредя масата. - Да, почти е готово.
Да, знам.
Харесва ми края на седмицата. - Стига бе.
Наистината. - Харесва ти?
Да.
Знаеш ли, вземам уроци по танци, в Петък следобед.
Мартис е Бог, половината от учениците са по-големи от мен.
Е, не е трудно, нали? - Нямах предвид височината, а обема.
Трябва да внимаваш, знаеш го.
Не искаш децата да се изразят танцувайки. Малко опасно е.
Да, правиш това в петък,
но прекарват уикенда, залепен за Nintendo DS.
Абсолютно. Преди няколко седмици дойдох в понеделник и казвам на Попи,
да сложи децата да седнат на килима,
и да ги попита, какво са правили през уикенда.
Времето беше хубаво. Нито едно, не бе излязло на вън.
Всички са били вътре и са играли на PlayStation.
Не можеше да ги вдигнеш от килима. - А кога станаха..
Това прави замърсяването. - Винаги ходи в парка.
Повечето нямат парк, където да отидат. - Да, точно така.
Не е нужен парк за да отидеш на разходка.
Ако мама и татко не излизат, не излиза и детето.
Родителите много се страхуват да оставят децата да играят навън.
Дори и на малкото зеленина около града не ги оставят да играят.
Трудно е за много родители, е?
Прекара ли са една адска седмица. Притиснати и стресирани са.
На мен ли го казваш?. - Връщат се от работа, ако работят..
Знаеш. Много от тях са самотни майки, съсипани са.
Разбираемо е, ако не водят деца на пикник.
Не е приемливо. Животът е труден, но ако искаш намираш начин, нали?
Някои родители не ги е грижи. - Да, знам.
И така оставят децата си да прекарват половината нощи, в чата.
Да! - Да, това е тревожен факт.
Плашещо. - Това много ме нервира.
Повечето 7 годишни знаят повечето от нас за интернет.
Поне хората го обсъждат. И това е нещо.
Така ли? - Ми, да. Означава, че знаят.
И аз знам, че пушенето е вредно за мен. Това не означава, че ще го спра.
Поне знаеш какво ще те убие. - Благодаря.
Не правим нищо.
Знам, че пиенето е лошо, но знаеш ли? Не мога.
Колко жалко. - Наздраве!
Наздраве! Да пием за нашите дробове и каквото се е удавило там вътре.
Внимавай Попи, утре си на първият урок по шофиране.
О, да. Бързо, остави го долу.
Не искаш да се прецакаш със сляпото петно.
Звучи добре. - Ето го. Колко пръсти са?
Това трябва да е за теб. - Толкова съм развълнувана!
Трябва да си поемеш дълбоко въздух, преди да влезеш в колата.
Не мисля. Пожелай ми късмет.
Успех. Ще имам под ръка номера за спещност.
Намери извинение. Знам, че те кефят пожарникарите.
Здрасти. Скот?
- Ти ли си Попи? - Да. Приятно ми е.
Колата е тук.
Не са заразени! Какво мислиш?
Чисти са. Току що ги измих. Честно.
Това ли е? - Седни от другата страната.
Знаеш, че съм ученичка? - Трябва първо да изясним някои неща.
Наистина ли? Правилно. Щом настояваш.
Ти ли избра цвета на колата? - Седни удобно.
Благодаря. Твоя ли е? - Не, на фирмата е.
О, добре. Каква е твоята кола тогава? - Това е моята кола.
Каза, че е на фирмата. Решавай.
Имаш ли времена книжка? - Да!
Ето. Тук съм в лош ден.
Истинското ти име е Полин? - Точно така.
Добре, всичко изглежда идеално. - Наистина ли? Добре.
Вземала ли си, други уроци по кормуване?
Да. Не, не беше точно урок. Беше с един Кадилак в Маями.
Ходехме до плажа и обратно. Бях малко сърдита...
Няма да караме сърдити тази кола. Става ли?
Няма да караме напред, назад. Ще бъдем съсредоточени.
Ще те заведа на едно място където водим всички новаци.
Наистина ли? - Ще минем през обучителен период.
Умно. - Ще слушаш и ще бъдеш отговорна.
Ще видя какво мога да направя.
Сложи си колана. - Разбрано капитан Скот.
Хайде жиголо!
Говори ли с офиса? - Говорих с шефа ти.
Не ми е шеф, Аз работя сам. За мен.
Да, но колата е на... Както и да е.
И ти казаха цена 28,50 на час.
Точно така. Евтиното излиза скъпо.
Може евтини, но добри. - Такива ли сте?
Ако отидеш в голяма компания, използват неопитни инструктори.
Наистина ли?
Тъкмо са получили разрешително, а вземат повече.
Копелета.
Ние опитните инструктори, отиваме в малки компании, и взимаме по-малко.
Това има смисъл. - Евтиното е относително.
Наистина. Прав си. С теб съм!
И така, искаш ли, по същото време всяка седмица?
Продължавай.
Искаш ли, да или не? Да знам. - След като искаш да знаеш.
Щом ти харесва на теб Скот, и на мен ми харесва.
Добре тогава, всяка събота в 12.
Харесва ли ти да работиш в събота? - Работя половината ден в събота.
Това е добре. - Ти си последният ученик.
Какво правиш през останалия ден? Ще излезеш ли тази вечер?
Ще се прибера вкъщи и ще чета книга.
Ще е добра книга. Коя е?
Една книга.
Изчерпателен отговор.
Виждаш три педала пред теб. - Да, да.
Сложи си левия крак на левия педал и го натисни до долу.
Малко е игривичък, а?
Добре Полин. Махни си обувката от педала.
Не са ми казвали Полин, откакто бях на 2 години. Това е смешно.
А как да те наричам?
Какво ще кажеш за Попи? - Попи?
Да. - А, да.
Не, че това те възбужда Скот. Нямам нищо напротив.
Добре Попи. Ботушите ти са неподходящи за уроци по шофиране.
Какво лошо имат? - Не контролираш колата с висок ток.
Мога да правя много неща с тях. Да ме видиш как танцувам на дансинга с тях.
Може да са добри за дансинга. - Не просто добри.
Доста са добри...
Може да са добри за Кадилак на плажа
когато си с гаджето, но са неподходящи за шофиране.
Забавен си.
Следващата седмица искам да носиш ниски обувки.
Не ми отиват.
Няма значение дали ти отиват, а как ще караш.
Ще видя какво ще изровя Скот. Разчитай на мен.
Добре, виждаш ли трите огледала?
Двете странични и централното огледало.
Образуват триъгълник. - Като триъгълника на бикините?
Това е пирамида и на върха й виждаш окото към всичко, Енраха.
Ще го повториш ли? Ен-ра-ха.
Говориш за окото на Луцифер? - Не!
Защото не искам да поглеждам там. Много благодаря.
Не е на Луцифер. Имало е двама върховни ангели преди Луцифер.
Това са Енраха, Разиел и Луцифер. - Не са в телефония ми указател.
Следи ме. - Къде е?
Следи ме. - Не го виждам.
Това е начин на преподаване. - Така ли?
Нека ти обясня нещо за обучението.
Учителят трябва да подчертае добрите навици и да се отървете от лошите.
Постига го с постоянно повтаряне.
И успява да създаде, чисти и ясни изображения
които ученика лесно помни.
И сега ли го прави? - Да.
Не се притеснявай, избухна пожар тук вътре.
Помниш. Ще помниш Енраха докато умреш
и аз ще съм си свършил работата.
Защо не сложиш нещо хубаво тук като огромна ягода?
Повярвай ми, готино е.
Добре, стига! - Какво съм сторил сега?
Махни си ръката от скоростите. Остави скоростния лост!
Добре. - Махни си крака от педала.
Не докосвам нищо. - Нека ти обясня нещо.
Тази кола е препитанието ми. С тази кола си изкарвам хляба.
Не знам как ти си изкарваш хляба. - Да.
Но ако вляза в кръчмата или дискотека или клуб ти
и отидех при DJ и му надраскам плочата,
или ако счупя всички чаши,
и кажех: "Извинявай, не знаех, какво правя" не би било приемливо.
Има само един проблем.
Нямам бар или дискотека. Аз съм учител в начално училище.
Така ли? - Страхувам се, че да, млади човече.
Скот, ти сатанис ли си?
Не, бих казал точно обратното. - Тогава си Поп?
Същото нещо е. - Наистина ли? Той знае ли?
И така имаш три педала. Газ, спирачка, съединител.
Говорейки за.. Прекрасно.
Добре. - Да.
Как е?
Ще ти хареса. - Да, нали?
Успя да ме разсмее. Беше забавен.
Какво? Смешно луд или странно смешен?
Малко и от двете. - И какво стана?
Крещеше ми. - Какво? Овика ли те?
Малко е напрегнат. Само малко.
Обзалагам се, че си го предизвикала. - Може да ти го уредя.
Мусколест ли е? - Да.
Не, изобщо не е. Просто е твоя тип.
И какво печеля от това? - Слагаш си го с когото пожелаеш.
Кога за последен път стана нещо такова?
Кой е виновен за това? Къде отиваш? Сузи!
Добре ли си? - Добре?
Какво има? - Хайде.
Викаш на малка ми сестра? - Не.
Така изглеждаше, нали? - Попи!
Къде отиваш? - Майната ти!
Очевидно няма да дойдеш с нас. Чао тогава.
Суз!
Добро утро Попи. - Всичко наред ли е?
Какво има? - Съсипах си деня.
Очевидно. - Батуд.
Батуд? Наистина ли? - Да, ходя всяка седмица.
След училище? - Обожавам го!
Чудесно.
Трябва да поддържаме мускулите си във форма.
Тъкмо започнах фламенко. - Наистина ли?
Това е фантастично. - Винаги съм искала да го направя.
Внимавай. - Добре съм.
Ела, ако искаш. - Кога е?
Всеки Вторник в 6:30ч.
Да видим как ще се чувстваш. - Добре.
Добро утро Лин. - Добро утро.
Смърди на урина тук.
Не ми мирише нищо. - Напикала ли си се?
Да, съжалявам.
Ти си непослушно момиче. - На мен ли говориш?
- Добре ли си? - Да.
Хайде, почти стигнахме.
Загубила си, обонянието си? - Да, пушенето намалява сетивата.
И мозъка ти. Ето. - Върви.
Свърших.
Всички? - Да, благодаря.
Добре.
Пазете се.
Добре, следващият? - Попи Крос.
Благодаря.
Попи? - Не, аз съм Зой. Приятно ми е.
Не, аз съм Попи. Съжалявам за това. Не я познавам.
Моето име е Езра. - Здравей Езра.
Бихте ли ме последвали? - Да.
Ти си големичък, е? - Успех!
Не бързай. - Какво ще ми правиш?
Ех, че смешно!
Ще докосна мускулите на гърба ти.
Добре. - И ще ми кажеш, къде те боли.
Ще ти изпратя съобщение.
Силни пръсти.
Това ме гъделичка.
Изкарахме си парите! - Добре.
А от тук?
Да.
Можеш ли да се наведеш страни, като че искаш да повдигнеш нещо?
Да хванем кокошчици.
Не, съжалявам. Не мога.
Кръста ли?
Извинете ме?
Може да засегне всичко.
Да кажем настроението...
Добро движение. - Легни по гръб моля.
Трябва да вземеш едно такова. Много е удобно.
Сега се обърни към мен.
Не искаш много, е?
Ще опипам гръбначният ти стълб, отново.
Добре.
Добре. Легни назад.
Поставям.
Една свръзка се е закачила в гръбначния стълб.
Ах, не.
Искаш ли да я оправя? - Сериозно ли е?
Не толкова. - Какво ще правиш? Ще боли ли?
Може за няколко дни.
Давай тогава. - Сигурна ли си?
Ако го направиш бързо.
Ще те обърна и ще се почувстваш едно леко пукване в кръста..
Добре ли е? Вдишай. И...
Чакай малко.
Готова ли си?
Да.
Поеми си дъх..
Добре. - Издишай.
Хуци куци га-ла!
Добре. Сега се отпусни.
Не знаех, че ще го направиш.
Отпусни се и дишай нормално.
Добре, можеш ли да седнеш?
Да.
Навик ли ти е да променяш решението си?
Съжалявам, Скот. Нещо се случи. - И аз имам личен живот.
Трябваше да отида на една среща. - Това не е ли среща?
Нямах друг избор.
Пътят към ада е послян с добри намерения.
Звучи забавно.
Имаш труден ден ли?
Имах труден студент сутринта. - Ах не, какво направи?
Закъсня, отказа да плати.
Тръшна вратата и ме напсува.
Нахока го, нали? - Оттеглих се, няма повече да го уча.
Добре си направил. - Той е нагъл, самолюбец,
с прекалена увереност и поведение на пътя.
Не ти харесва това.
Приех го и имаше смелостта да се изкаже.
Да се изкаже? Отрежи му ръцете!
Знаеш ли какво означава, когато направят това?
Продължи. - Колко малко знаят.
Какво малко знаят майките им.
И миришат.
Трудно е да си така, нали?
О, как така от тук?
Не е нужно да се смееш, позволявам ти.
Добре, спокойно, спокойно, спокойно.
Поддържай скоростта. - Съжалявам.
Махни си крака от спирачката. Не е нужно да е там.
Знаеш, какво е виновно за това? - Какво?
Ботушите ти. Ботушите си виновни. - Не, просто карах както си знам.
Паникьосах се. - Ботушите ти са неподходящи.
Добре.
Хайде Попи. Нека да ускорим скоростта, е?
Не ми викай Скот. - Тогава какво блееш, тръгвай.
Опитвам да се науча. - После завий наляво. Разбра ли?
Паникьосваш ме. - Огледало, мигач, завиваш.
Става ми на топка тук. - Чудесно!
И двете ръце на волана. Чудесно!
Не ми харесва, плаши ме.
Попи.. Огледало, мигач, завиваш.
Включи мигача. - Добре мигач.
Как се справям? - Натисни спирачка. Съединител.
Не искаш да ти изгасне. Хвърли едно око и тръгвай.
Дай на първа и тръгвай. - Първа.
Погледни и тръгвай. - Гледам и тръгвам.
Когато стигнеш края на пътя... - О, един готин.
Когато стигнеш края на пътя.. Можеш ли да се концентрираш?
Енраха, Енраха.
Енраха, добре! - Аз.. Това е странно.
Натисни спирачка, съединител. Не искаме да изгасне.
Концентрирай се. Чувстваш се сякаш се търкаляш?
Не - Дръпни ръчната спирачка.
Намери ритъма си. Заключи вратата. Заключи вратата.
Не ставай смешен. - Попи, двама са.
Шегуваш ли се? - Заключи се.
Добре, давай Попи. Хайде. - Не вярвам, че го каза.
Хайде. Тръгвай, тръгвай.
Карай на сам. - Попи! Попи, давай!
На завоя сме. Карай. - Бог да ни пази!
Добре, тръгна. Остани в ляво на пътя.
По същото време следващата седмица? В 12? Брой ги ако искаш.
До скоро.
Чао.
Всичко наред ли е, кученце?
Сега още един. - Да.
Кръгло, червено.
Както домати?
Примерно. С бяла хоризонтална линия.
Дай ми никаква помощ, Зой.
Хоризонтална, успоредна на хоризонта.
Благодаря, госпожо.
Моля. - Не е нагоре надолу, като йо-йо.
Не - Добре.
Какво е това? - Вертикал.
Не бе говедо, знака. - "Влизането забранено".
На какво? - На черни с колела.
Не ми го напомняй отново. - Просто му се изплъзна от устата.
Можеш да намериш друг инструктор. - Не знам. Да видим как ще потръгне.
Питай ме друго. - Пак червено кръгче.
Да. - Черна кола - не е ли расистко.
Радвам се. - До черната е червена кола.
Една арапка изпреварва Пинокио.
Енраха. - Енраха на теб.
Какво е? - Забранено изпреварването.
Енраха. - Енраха ха-ха!
Звучи като психо. - Той е психопат.
Как е кръста ти? - Добре. Постави го на място.
Магически пръсти. Сладък беше, нали?
Беше здравеняк.
Осмоъгълен знак и пише "стоп".
Спри! - Добре тогава.
Кой ще затвори първи очи?
Искаш ли чай? - Да, моля.
Не, имаш лазаня довечера. Можем да свършим пилето утре.
Виж, не мога да говоря сега. Ще се чуем по-късно.
Ще успеем ли? - В зависимост от трафика.
Добре ще е. Този мой кръст!
Хайде дами, възможно най-бързо.
Ако искате да оставите чантите си, има къде.
Съжалявам, закъсняхме. - Съжалявам.
Няма проблем. Испански навик е закъснението.
Заемете места и да започваме. Тук.
Представям се на тези, които не ме познават.
Радвам се да те видя отново, и че си довела приятелка.
Добре дошли в моя клас.
И така, казвам се Рози Сантос и съм родом от Севиля, Испания.
Севиля, както го наричат.
Която е известна с коридите, и прекрасните си портокали,
от които, вие англичаните правите отвратителен мармалад.
Ще си свалиш ли очилата?
А също така е родното място на фламенкото.
Извинете.
Всички са готови... Надявам се.
И така, подредете се паралелно. Отворете стъпалата.
Изправете торса. Отворете гърдите си.
Раменете се снижават към гръбнака.
Ръцете отпуснати.
накланяме главата на дясно.
Чувстваме как вратът прекрасно се изпъва.
После в ляво.
Не е много фламенко.
На дясно.
Върнете главата в центъра.
И се отпускаме. Страхотно.
Сега, ще работим за корема.
Десния крак напред.
Повдигаме ръце от раменете, като че ви дърпа въже.
Като малък Пинокио.
Повдигаме, повдигаме.
Дръжте раменете ниско. Ръцете над главата.
Както рамка, над главата. Тук съм.. Горда!
След това, сваляме ръцете отпред. Бутаме, бутаме, бутаме.
запазваме напрежението, силата, но с гъвкавост.
След това повдигаме от раменете. Като орел, който разперва криле.
Красиво, сардито, силно.
И запомнете, когато разпервате орловите си крила,
помнете, че този танц идва от болката и страданието
на gitanos (циганите)..
Както ги наричате "цигани".
Знам, че тази дума не е политически коректна
но тези типове, бяха тъпкани от обществото
за векове, векове, векове... и казват...
"Не ни е грижа. Имаме гордост.
Имаме достойнство.
Имаме сърце. Имаме фламенко."
Казват "Тук е моето място."
Моето място.
Мястото ми.
Мястото ми. Всички заедно, да го направим. Едно, две.
Мястото ми.
И отново. - Моето място.
Хайде! Хайде! - Моето място.
И отново. - Моето място.
Хайде! Хайде! - Моето място!
Да го чувствате. - Моето място!
Хайде, хора.
Мястото ми!
Още веднъж. - Моето място!
С изражение. - Моето място!
Не ви вярвам. - Моето място!
Добре, ще ви дам двоен ритъм.
После ще ударим с крак и ще поддържаме ритъма с ръце. Става ли?
Едно, две.
Хора, хора. Но какво правите?
Къде е страстта? Къде е отмъщението? Къде е кръвта?
Това е фламенко.
Тези ръкопляскания, толкова студени. Като в края на спектакъл.
"Извинете, колко захар искате в чая?"
Тази жена прекарваше, всяка сряда, следобед със съпруга си
в продължение на една година в хотел Падигтон!
Този човек има връзка с приятелката ти, вече 5 години!
Любовника, на който даваш любовта си
и душата си в продължение на пет години
ти изневерява с Шведска курвичка на 22 години!
Искаш да го убиеш! Искаш да му отрежеш топките!
Той е копеле! Мразя го!
Добре ли сте?
Не го очаквах това. Беше нещо невероятно.
Знам, но тя е виновна.
Сама си го е избрала. И след това веднага се върна.
Като, че ли не е станало нищо. Като фурия беше?
Без следа от чувства. - Не, изтри си сълзите.
Жива и здрава. Исках да я прегърна.
Не мисля, че щеше да го оцени.
Не! "Това е мястото ми, остави ме!"
Остави ми лошо чувство, все пак. Сърцето й се разпиля навсякъде.
- И след това "Вземи го от тук". - Набутай го в кутия.
Ще го извадим друг път. - Може и някога.
Късметлиика ще си. - Знам.
Трябва да и е трудно обаче, е?
Все пак е добър учител. - О да, разбира се.
Ще го съсипе.
Повярвах й обаче, когато каза, че ще му резне топките. Ти?
Мисля, че мъжете няма да дойдат следващата седмица.
Не! Храц-хруц.
Как е интимния ти живот? - Как е интимния ми живот?
Няма ли никой? - Нито наденица.
И си добре? - О, да.
Браво на теб. - Наздраве.
Наздраве.
Какво прави Бет? - Дарън я напусна.
О, не.
Малко преди 18-ят й рожден ден. "Благодаря, Дарън"
Защо мъжете винаги правят това? - Да, знам.
Коледа, Св. Валентин... Бум! Изпаряват се.
Надявам се да не се появи на партито. - Махни го от списъка.
Гледам я и си мисля, "Не му звъни. Не му звъни."
"Не го прави Бет! Не го прави!" - Но можеш ли да кажеш нищо.
Трябва да ги оставиш да го превъзмогнат.
Прекалената загриженост не помага.
Разбира се, идват и похвалите.
Дай Боже, отива в Манчестър.
Фантастично. Какво ще учи там? - Социология.
Страхотно.
Надявам се да си почине поне година и да попътува.
Важно е да види света.
Вероятно, защото аз нямах този шанс. - Аз също.
Но го направи после. - Да, и?
Къде ходи? - Навсякъде.
Преподавахме в училище в Тайланд, шест месеца, аз и Зой.
Започнахме от Австралия. Зой има роднини в Мелбърн и Сидни.
Бали, Ява, Малайзия, Виетнам, красиво. И след Тайланд.
Фантастично.
Страхотно. Невероятни деца. Обичат учението, 60 в един клас.
60? - Да.
Изумително. Страхотно предизвикателство.
И за тях. - Специално за тях.
Да.
Искаш ли още едно? - Не, ще карам.
Да, разбира се. Трябва да бъдем мъдри. Имаме работа утре.
Попи, това е третият ти урок.
Добре се справям, нали? - Не, не се справяш добре.
Лесно си отклоняваш вниманието.
Разсейваш от катерици, кучетата, децата в парка,
старци с патерици, мъже в дворовете.
Е добре, но беше якичък, а? - Не, не беше. Имаше шкембе.
Не знаех, че си го бройнал. - Очите ти заковани за пътя
Тази кола е смъртоносно оръжие. Внимавай, или ще убиеш никого.
Остани в лявото платно.
Хайде, Скот. Колко често виждаш катерица да изпраща съобщение така?
Завий наляво. Огледало, мигач, Енраха. - Мъничко съобщенийце.
Енраха!
Не мога да повярвам, че си учителка, отговорна за 40 деца.
Признавам, че е учудващо. 30 деца.
30. Нямаш никакво уважение към висшестоящите ти.
Арогантна си, досадна и се радваш на хаоса.
Излизам от стереотипа, нали? - Не, ти си стереотип.
Повярвай ми Попи, ти си стереотипа.
На следващото, ще завием в ляво. Огледало, мигач, завиваш.
Енраха. Следвай го Попи. - Не ми харесва този ъгъл.
Отдалечи се от завоя. Отдалечи се от завоя.
Запомни ли пирамидата? Запомни ли формата й?
Енраха. - Не.
Енраха е окото на върха на пирамидата.
Аз ти говоря за основата й.
Тези, които се намират в основата на пирамидата, винаги са в агония
какво постигат тези, които са на върха й.
Ти къде се намираш в пирамидата?
Извън нея и гледам вътре. - Разбира се.
Къде си ти? Това е въпроса. Къде си ти и децата?
Къде сме всички ние? - На следващата завийте в ляво.
Харесва ли ти училището Скот? - Боя се, че то не ме харесва.
Колко жалко.
Нека ти кажа нещо за образователната система.
Продължи. - Произвежда задръстеняци с ляв мозък.
- Знаеш ли какво означава това? - Знам.
Нека ти кажа аз. Мозъкът има две полукълба.
Ляво и дясно полукълбо. Лявата полусфера.. Давай, давай.
Лявата полусфера съдържа информация, данни. Тя е мъртва.
Дясното полукълбо е индивидуалност. В него се крие душата.
Образователната система работи така: "Ще ти дадем представа за света.
И ако схванеш моето разбиране за света, ако потвърдиш това схващане,
Ще преминеш изпита и ще стигнеш високо, и по-високо, и по-високо
и ще станеш полицай, съдя,
адвокат, политик, и ще бъдеш щастлив и успял.
Но ако мислиш за себе си,
ако мислиш, извън рамките, тогава ще бъдеш нещастен и не успял. "
Така работи образователната система. Завий наляво. Енраха. Мигач. Енраха.
Заяждаха ли те другите децата в училище, Скот?
Ще завием на следващата в ляво. Енраха.
Децата могат да бъдат много жестоки, нали?
Ник!
Ник, какво става?
Добре ли си, Чарли?
Да, видях това. Какво става?
Хайде, хайде!
Не подскачайте.
Продължете ударите.
Погледнете направо.
Това не е салса. Изправен торса.
Хайде, убийте го.
Едно, две, три. Едно, две, три.
Напред, а не към мен. Едно, две, три. Продължаваме да удряме.
Едно, две, три. Едно, две, три. Едно, две, три. Едно, две, три.
Браво на всички.
Трябва да кажа, че съм доволна.
Много по-добре от миналата седмица. Въпреки, че не беше нищо сложно.
Но, може и по-добре.
И това ни стига.
За момента.
Тишина. Продължаваме.
Какво пишеш? Всичко за себе си ли?
Отлично, Савана.
Добро момиче. Омъжена за принц, е?
Така. Продължи с упражнението...
Да, продължи. Направи една картинка сега.
Чакай. Какво има? Ще спреш ли, моля те?
Какво се е случило? Ударил си Айотунде?
Добре ли си? Силно ли те удари?
Удари ли те? Ела тук. Не нараняваме приятелите си.
Ела и седни тук. Продължи с работа си.
Удряш Айотунде без причина. Това не е хубаво.
Не правим това на приятели си.
Не мога да го направя. - Можеш, продължи.
Госпожо, направих риба. - Добре Челси.
Какво става тук?
Можеш да ми кажеш.
Всичко, което искаш.
Аз съм тук за да помогна.
Защото сме приятели, не сме ли?
Да. - Точно така.
Това правят приятелите...
...не е ли така?
Да. - Да.
Какво те нервира толкова?
Искам да помогна да го изясним.
Хайде, бързо.
Здравей Джени. - Здрасти Попи.
Попи. - Имаш ли минутка?
Какво има? - Имам проблем май.
Ела вътре. Седни. - Жива и здрава.
Става дума за Ник...
Разбираш какво искам да кажа, е?
Разбираш ли?
- Разбирам.
То.. то.. той.. е
Той е?
Знаеш? Знаеш, той е...
Знаеш, те.. Те.. са..
Са?
Не са, не са, не са!
Не е, знаеш.
Достатъчно топло ли е?
Знам, казах, че ще тръгна
Много е хубаво. - То..той.. е..
Той е? - Знаеш, той е...
И сега е... А, сега е...
О, не.
Той е, той е...
Какъв е? - Той е задник.
Познавам няколко.
Ето ни.
Това е. Да.
Знаеш ли, какво искам да кажа? - Да, да.
Тя е, е...
Тя е, тя е.. знаеш, тя е...
Знаеш. Тя е, тя е... Тя е, е...
Тя беше, беше, беше...
Тя беше толкова... - Беше, е?
Тя никога няма да... знаеш. Никога няма да.. Никога, знаеш.
Тя никога няма да.. И аз... Аз няма да съм, знаеш.
Не съм, знаеш. Аз съм.. Аз съм... Тя, знаеш... тя...
Тя, знаеш. Тя...
Знаеш тя е, е, е..
Знаеш какво имам предвид?
Да.
Знам.
Как се казваш?
- Хайде. - Къде отиваш?
Такси! - За мен е.
Хайде, накрая.
Високо главата.
Тъкмо се запознахме. Майка ми казваше да не ходя никъде с непознати.
Къде отиваме? - Напряко за вкъщи.
Отиде ли си? - Да, какво?
Той, отиде ли си? - Спокойно.
Какво? - Той отиде ли си?
Какво мислиш?
Отиде ли си? - Кой?
Човекът с гумените цици. - Моля?
Човекът с гумените цици. - Човекът с гумени цици.
Защо не каза?
Отиде ли си? - Да, да. Не, отиде си, отиде си.
Слава Богу. - Виждам го. Тича.
Търка си циците. Тръгна си.
Тръгна си. Забрави го.
Върши си работата.
Намерихме тоалетната.
Изтръскай го добре.
Какво правя?
Свършихме ли?
Всичко наред ли е?
Вечерял ли си?
Не.
Ето, вземи тези. - Не.
За да хапнеш нещо. - Не, благодаря.
Къде ще спиш тази вечер? - В леглото.
Разбира се, колко съм глупава!
Какво?
Знаеш ли?
Да.
Следващият, моля!
Спиш ли? - Да.
И така, какво направи?
Разни неща. - Щуротий.
Глупости.
Къде беше? - Тук и там.
Сериозно. - Сериозно.
Отидох да се поразходя.
Мислех си да отидем за по едно питие.
А, да. Извинявай.
Оставих ти съобщение. - Умря, ми батерията.
Е, как мина денят ти? - Как беше твоя?
Фантастично, земята се върти.
Имам един разбойник в стадото ми. - Какво прави?
Разбойник е. - Какво, бие ли се?
Удря другите деца. - Какво правиш за това?
Говорих с Хедър.
Бедното негодниче.
Готини са обаче, е?
Да, в противен случай би ги убила.
Къде ходи тази вечер?
Вечният въпрос. Къде ходихме? Къде отиваме?
Какъв е смисълът на живота?
Ходих до Луната и се върнах.
Уау, бързо ходиш. - Добри са ми краката.
Да, имаш страхотни крака. Не, че си мой тип.
Това са перфектни крака! - Остави ме. Дай да ти видя ръката.
Виждам една голяма линия.
Това е линията на глупостите ти, виждам и едно тънко, тъмно.. лайно.
До него е един тип. - Тип?
Да. - Я да видя.
О, да. Ето го. Не е ли готин?
Не е мой тип. - Не.
Къде са всички добри мъже, е?
Не се крият тук, обаче.
Излезте, не се крийте. Готови сме и ви чакаме.
Нямат топки.
Добре, Ник? - Да.
Какво правиш там? - Чета.
Какво четеш? - "Блях"!
"Блях" Добра е, а? - Класическа е.
Ник, това е Тим. - Здрасти Ник.
Здрасти.
И така Ник, когато те питах онзи ден,
знаеш ли, какво е социален работник,
помниш ли какво ми каза?
Социалният работник, ни помага за... трудните неща.
Социалният работник ни помага в трудна ситуация, да.
Това е вярно. - Да, много добре.
Правилно. И си мислех,
как да помогна на Тим да те опознае по-добре?
Мислех, понеже си научил много тази година...
Щях да кажа това, да. - Научи, нали?
И си мислех, имаш ли нещо против да покажеш на Тим упражненията си?
Не - Добра идея.
Много бих искал да ги видя.
Това беше "Не, не искам" или "Не, нямам против?
Не, нямам против. - Това си помислих и аз.
Това е добре. Какво да погледнем?
Ела, седни тук. Хвърли един поглед. - Благодаря.
Да погледнем математиката. - Добър ли си в математиката Ник?
Добре ли си, миличък? Умори ли се? - Да видим това. Ето.
Какво е това? - Виж.
Това са от миналия срок. - Да, правилно, правилно, правилно.
Той е добър с числата. - Много добър.
Да. - Ще се видим после, нали?
До скоро виждане. - Благодаря г-жа. Стокман. До скоро.
Личице, голямо личице тук. - Личица и то навсякъде.
Много добре. - Това е от миналия срок.
Наистина ли? Никак не са зле.
Толкова добър ли е и този срок?
Да. Така и така. Нали?
А, да. - Не толкова добре.
Ще го преодолеем обаче. - Разбира се.
Знаеш, че няма, от какво да се страхуваш, нали Ник?
Да. - Да.
Никой не би могъл да ти се разсърди. Поне не за дълго.
Но ти си бил малко ядосан?
Да.
Какво те ядосва? - Не знам.
Знаеш ли?
Как са нещата у дома?
Добре.
С теб и майка ти? - Да.
Да.
Ти живееш с майка си, нали? - Да.
Някой идва ли в къщи? - Не.
Не? А приятелите на мама?
Има ли приятел?
Да, има.
Има? Как се казва?
Джейсън.
Добър ли е Джейсън?
Не.
Нервира ли те, Ник?
Да.
Това не е добре, е?
Имате ли листове, мис Крос?
Да, със сигурност ще намерим нещо.
Рисуваш ли добре? - Да.
Добре.
Ето. - Я да намерим молив сега.
Заповядай.
Вземи този Ник, и искам да ми нарисуваш къща.
Можеш ли да го направиш?
Да. - Да.
Така си и мислех.
Това е майка ти в стаята.
И кой друг е там? - Джейсън.
Там ли е Джейсън? Къде е?
В хола. - В хола.
Всички сте в различни стаи, е? - Аха...
Защо си в друга стая, не си с Джейсън?
Защото той не е добър с мен. - Не е добър. Какво прави?
Удря ме.
Удря те. - Да.
Това, нали знаеш Ник, че не е правилно.
Радвам се, че се запознахме. - Да. Аз също.
Благодаря. Мисля, че ще е добре.
Разбира се. - Да.
Има добра учителка. - Има, е? Къде е? Не я виждам.
Виждам я аз. - Благодаря ти много.
Нямам против да я видя отново. - Нито пък тя ще има, да те види пак.
Наистина ли? Добре.
Дай ни телефона си. - Ще го напиша.
И това е едно начало.
Заповядай.
Благодаря. - Моля.
До скоро. - До скоро.
Добре ли си? Добра седмица ли има?
Да. - О, какво постижение.
Мирише тук вътре.
Не знаех, че имаш куче.
Не, това не е куче. Имах урок преди малко.
Малко мизерничък, е? - Бих казал.
Имаш ли куче? - Не, живея в апартамент.
Бих искала куче. Някога имал ли куче?
Родителите ти, имаха ли куче? - Баща ми е починал.
Съжалявам да го чуя.
Как се разбираш с майка си? - Никак.
С вашите ли живееш?
Не.
На колко години мислиш, че съм, 12?
22, 23? - О, стана ми симпатичен.
Можеш да останеш.
На 30 съм.
Стара мома, вече.
Сама ли живееш?
Не, имам съквартирантка.
Почти 10 години. Добре се разбираме, жива да е.
Доста време. - Невероятна е. Обичам я.
Какво искаш да кажеш с: обичам я?
Искам да кажа, че я обичам. И ме обича. Обичаме се.
Какво, да не сте...
Какво?
Да. Такива сме.
Проблем ли ти е Скот? - Не, не ми пречи.
Не мисля, че те засяга.
Проверявай в огледалата. Енраха. - Да, проверявам, проверявам.
Дай мигач и покажи, че искаш да тръгнеш.
Добре. Натисни съединителя и дай на първа.
Добре, отпусни внимателно съединителя и тръгни. Спри!
Какво? - Превключи на свободна.
Дай на свободна и издърпай ръчна спирачка.
Махни си ръцете от волана, крака от педала и изгаси двигателя.
Но не съм тръгнала. - Аз обаче спрях.
Кажи ми, защо спрях. - Имаш главоболие?
Не. Да! Имам главоболие, а ти ми кажи защо имам.
Не знам. В цикъл си? Помогни ми.
Тогава помисли.
Ботушите Попи. Ботушите. - Айде пак.
Всяка седмица ти казвам: "Моля те, носи подходящи обувки."
И всяка седмица, настояваш да носиш тези тъпи ботуши.
Да, извинявам се за това. - Знаеш ли какво е това?
Това е суета над безопасността. - А, добре.
"Съжалявам г-жа Джоунс, съжалявам. Попи уби детето Ви,
но не се притеснявайте, беше много кул със секси ботушите си.
Четеш ми мислите ли? - Не.
Сигурен ли си?
Ще продължим ли урока?
Ще направиш ли нещо, за ботушите си?
Не, не мисля. Добре са си. Удобни са.
Много жени шофират с висок ток.
Много добре, за твоя сметка си е.
Да, добре.
Остани в лявото платно. Енраха. Енраха.
Когато стигнем ъгъла, какво правим?
Очакваме най-лошото? - Оставаме в ляво.
Чакайки супер-героя?
Чакайки най-лошото. - Чакайки най-лошото.
Повече газ, повече газ. - Чакаме най-лошото.
Чакаме най-лошото. - Още газ.
Един супер-герой, покрийте се! - Попи хвани волана
и очите на пътя!
Имаше един супер-герой, Скот. - Нямаше никакъв супер-герой.
Това, което направи беше глупаво. - Имаше един малък...
Натисни газта. Натисни газта. - Съжалявам, съжалявам.
Натискам газта.
Да се махаме от завоя, натисни газта.
Добре.
Попи. - Да?
Няма да ти позволя да поставиш в опасност и двама ни,
само за да кажеш глупавата си шега.
Ако искаш да се шегуваш, ако това искаш
тогава с удоволствие ще си седя тук и ще ми се правиш на шут
за 28,50 евро на час, ти плащаш.
Възрастен съм. Ще издържа. - Ще издържиш?
Но няма да позволя да изложиш на риск себе си, мен,
и всички на пътя, просто за да се забавляваш.
Не се правех на шут, Скот.
Съжалявам. - Не ме пипай! Не ме пипай!
Е, това беше. Махай се!
Какво стана сега? - Седни на мястото до водача.
Защо? - Курсът приключи. Ще те закарам.
Това беше всичко?
Добре тогава.
Обади се в офиса и когато те попитат кажи им, че не мога да ти преподавам.
Шибан...
Успокой се Скот. Всичко е наред.
Хайде де. Хайде. Струва ми доста пари и така.
Всичко, което искам е да се държиш като възрастен.
Какво? Като теб ли Скот?
Това прилича на музикален стол вече.
Сега какво? - Отиди на мястото на водача.
Никога не съм зарязвал ученик.
Мина ли кризата? Решавай тогава.
Искаш ли да се разходиш, да вземеш малко въздух?
Не? Добре тогава.
Погледни в огледалата.
Какво стана с онзи дето го заряза миналата седмица?
Издържа изпит тази сутрин.
Това е добре. - Не го заслужаваше.
Беше невъзпитан Даже благодаря не каза.
Не ги разбирам някои. Нищо не му струва.
Това са малките неща. - Точно така.
Енраха.
Остани в ляво.
Можете да се шегуваш докато караш, но ще катастрофираш и ще умреш с усмивка.
Ако е да се случи, мисля, че това е най-добрият начин.
Страхуваш ли се от смъртта? - Не, изобщо.
Страхувам се да умра. за това се събудих.
Кога се събуди? - Преди много време.
Кой нави алармата? - Аз.
Отворих очите си и видях. - И какво видя?
Можеш да се смееш докато Рим гори, но повярвай ми Попи, изгаря.
Ако не се събудиш, ще изгориш като въглен.
Искам да кажа, огледай се. Какво виждаш? Виждаш ли щастие?
Виждаш ли, политиката да води света към щастие? Не.
Виждаш невежество и страх.
Виждаш... Виждаш болест в културното многообразие.
И какво е културното многообразие?
Културното многообразие анти-политика.
И защо да искат такава?
Понеже искат да се намали общата воля.
Американската мечта никога не е съществувала.
Американският Кошмар е вече тук.
Виж паметника на Вашингтон.
Той е 555 фута над земята и 111 фута под земята.
555 + 111 = 666.
666, Попи. 666.
Остани в ляво на платното.
Единствено дете ли си Скот?
Енраха. Гледай в огледалата.
Внимавай със скоростта.
По същото време и следващата седмица?
Разбира се. - Разбира се.
Остани щастлив.
Хайде де Сузи. - Не се притеснявай. Ще дойде.
В колко часа ще ни чака Хелън?
Към 4ч. - Ще се ядоса.
Не мога да направя нищо за това. Семейно е.
Как беше урока?
Не знам. Черен.
Как, така черен? - Черен като нощта.
Не те е обарал, нали?
Бих искала да го видя как опитва.
Да ти хване коляното, старчето, вместо скоростния лост.
Не.
Добре ли си, Попи?
Да. Просто се тревожа за Хелън.
Наистина ли?
Трябваше да я видя, преди векове. - Да, семейство и т.н.?
Ето я и Сузи.
Ето ни.
Здравей! - Добре ли сте?
Я виж! Внимавай с дървото.
След като ставам, добре съм. - Всички наред ли е Попи?
Всичко е наред, Джейми?
Сузи, внимавай с новата кола на сестра си.
Добре ли си Джейми? - Добре съм.
- Да. - Отдавна не сме се виждали.
Да, наистина. - Всичко наред ли е Сузи?
Добре? - Всичко е наред.
А, тези са за теб.
Донесла съм ти едно малко шампанско. - Много благодаря. Прекрасно е.
Ще занеса тези горе. - Добре, благодаря Джейми.
Не е ли прекрасно? - Май ще направим барбекю.
Какво ти даде идеята Суз?
- Така, тичай Джейми. - Да.
По-добре да го оставя долу, а? Добра идея. Забавлявате ли се?
Да. - Свали си обувките Сузи.
Добре! - И ти, Попи.
Нека да покажа къщата. Това е долната тоалетна.
Хайде! Мислех, че е избата. - Де да беше.
От тук, това е дневната.
Ударихме го в синьо и сребърно тук.
Наистина ли? Много хубаво, е Сузи?
Тук е трапезарията. - Страхотно.
Имаше и друг стол тук но го изнесохме за по-късно.
За лисиците? - Да!
Миналата седмица дойде. - Да, несглобено.
Наистина ли?
Красиво е, Хелън. Справяш се със зеленината.
Може ли да пуша Хелън? - Предполагам, че да.
Можеш ли да тръскаш пепелта в пепелника, моля те?
Ще се опитам да не е отвън.
Обучена си. - Елате да видите розите ми!
Прекрасни са.
Засадих ги миналата година по това време.
Стига бе! - Хванаха се много добре.
Искам да станат голям храст.
Ухаят чудесно. - Видя ли?
Лавандулата ми. Сложих я близо до торта.
Най-доброто място за нея. - Това иска малко освежаване.
Може да отиде на боклука.
Здравей, усмивка. Може и да не се хване.
Анемоните са много добре. Красиви цветя.
Отнесе ги вятъра. - Ще засадя и други догодина.
Това неструва. - Благодаря, Сузи.
Евкалипт. - А, Зой.
Дърво-дъвка!
Навява спомени, е? - Да, миризмата.
Здрасти красавице, как е?
До дъно. - Здравей, Джейми. Да ти помогна.
Наздраве! - Наздраве!
Говори ли с мама?
Да, говорих, миналата неделя. Добре ли е.
Чудесно. Идва ли? - Да.
С какво идва? С сифилис?
Кога за последно говорихте Сузи? - Остави, по-добре.
Трябваше да й се обадиш. - Говорих с нея.
Много е развълнувана. - Разбира се, че е.
Ще дойде, когато бебето се роди.
Разбираш ли се със свекървата Джеймс? - Да бе, бива.
А с татко? - Говорим си по някой път.
Наистина ли? - По-добре от нас.
Не ти ли се струва странно, малката ти сестра да чака бебе?
Да, това е малко странно. - Не, напълно нормално е.
Аз съм богиня. - Да, и?
Имам 2 племенници. - Това е чудесно
Да, добре е. - А, рита.
А, да! Невероятно. Здравей човеченце. Говори твоята леля.
И другата ти леля е тук, леля Сузи. Да и кажа ли нещо?
Как ще го наречете? - Да, избрахте ли име?
Няма да го разкриваме. - Не сме казвали на никого още.
Хайде, тайна ви е в безопасност с нас. - Не, това е лош късмет.
Нейтън.
Много красиво.
Нейтън? - Да.
Това е хубаво име, Хелън. - Има ли Нейтън в рода?
Не. - Не, просто ни харесва.
Това е важното.
Нейтън Лайтфут. - Да Сузи, Нейтън Лайтфут.
Уважаеми г-н Нейтън Лайтфут.
Досадно. - Не й обръщайте внимание.
Няма. - Наздраве. За здравето на Нейтън!
Да ти донеса ли още една бира Сузи? - Да, благодаря Джейми.
Измислих го. Да поиграем малко на PlayStation, Джейми?
Да. - Да.
Ще го пусна. - Не Джейми.
Зой е луда по него, нали? - Да, не мога да му се наситя.
- Какви игри? - Sonic The Hedgehog, Splinter Cell.
Добре. - Не може ли да почваме?
Защо не? - Твърде късно е.
Колко е часът?
Пет минути само. - Не.
Хайде, да играем. - Джейми, казах забрави.
Колко хубаво. - Спокойно.
Е, за Бога вече!
Рана в живота ми е този PlayStation.
И ти ли имаш? - Не, децата в училище.
Крият го под чиновете, а?
Винаги им ги прибирам в клас. - Наистина ли?
Каква изненада. - Трябва да са във възторг.
По-добре да играем сутринта. - Да, преди разходка.
Невероятно, че ще нарасне още повече.
Още 10 седмици само. - Вълнуващо!
Не ви ли кара да чувствате и двете, че искате дете?
Не особено. Ти Зой? - С цялото ми уважение, боя се, че не.
Искате бебе обаче, нали Попи?
Не, благодаря, тъкмо хапнах шишче. - По принцип, искам да кажа.
Може би. Кой знае?
На 35 се считат за високо рискови майка.
Дай ми шанс. Тъкмо станах на 30. - Има само 5 години.
Трябва да правиш планове. - Петилетков план? Подобно на Сталин?
Кога ще помислиш за собствен дом? - Трябва да направя първата стъпка.
Направи ипотека и вземи заем. - Не искаме такива притеснения.
Трябва да инвестирате спестяванията. - Аз съм ги набутала под дюшека.
Пенсия имате ли? - Шегуваш се!
Вземате ли пенсия? - И двамата получаваме пенсия, нали?
О, да. - Страхотно. Къде криете "пи-то" си?
Трябва да вземеш живота на сериозно. - Трябва ли?
Не може вечери да пиеш, да ходиш на парти, колкото и забавно да е.
Не се напивам всяка вечер. Напиваме ли се?
Не, възрастна е вече голямата ти сестра.
За съжаление.
Трябва да поемаш отговорности Попи. - Добре, спокойно.
Спокойна съм.
Просто искам да си щастлива. Това е всичко.
Аз съм щастлива.
Не мисля. - Съм.
Обичам живота си. Ок, може да е труден понякога. Всичко е в играта, все пак.
Имам чудесна работа, умни деца, красив апартамент. И нея да я гледам.
Имам чудесни приятели. Обичам свободата си.
Аз съм щастлива жена, знам това.
Добре, не ни го натяквай. - Какво ви натяквам?
Знам, какво казваш. - Какво?
Мислиш ли, че съм поела лесния път.
Я чакай Хелън. Не е казала това.
Това имаше предвид. - Не, ти си несигурна в живота.
Стига Суз. - Това не е вярно.
Защо се опитваш да контролираш всичко?
Не е така.
Както и да е. Омръзна ми. - Остави, по-добре.
Защо ме нападате? Не е честно.
Никой не те е нападал Хелън. - Не те нападаме Хел.
Виж сега. - Тя е жалка.
Сузи! - Съжалявам.
Ще и мине след минутка. - Да.
Хормони.
Добре ли си? - Да.
Ще поиграем ли някоя игричка, Джейми? - Да, да.
Ами, по-добре да го оставим за сутринта.
По-добре всички да си лягаме. Късно е.
Добре тогава.
Джейми, отиди горе и донеси завивките за Сузи.
Изглеждаш уморена Сузи. - Винаги изглежда така.
Лицето ти е виновно.
Благодаря ви за барбекюто, Хелън и Джейми.
Винаги, когато пожелаете. - Беше страхотно..
Благодарим.
Ще се разходим до морето утре. Добре ще е.
Красиво.
Премести си задника.
Внимавай Попи. Страх ме е с тези обувки.
Не се притеснявай, не са много високи. - Попи слез, от там.
Ще ме вземеш ли на конче?
Сузи, не прави това. Не. Спри.
Трябваше да ми кажеш. Нямаше да се катеря по теб.
Добре съм. А ти? Добре ли прекара уикенда?
Тежка вчерашната нощ, е?
Това искам да чуя. Браво на момчето ми.
Какво ще кажеш да излезем, някой път?
Какво мислиш, за петък? Можеш ли?
Добре тогава. Няма да пия.
Но...
Добре, може само едно.
Да, така някакси.
Добре тогава. Ще се видим тогава, тогавичка.
Добре, дочуване, целувки. Чао.
Скот!
Сузи, вдигни прозореца.
Какво беше това?
Търсеше ме.
Малко странно.
Не е ли?
Настръхвам, да ти кажа истината. - Да.
Така, какво имаме за вечеря?
Да поръчаме. Какво предлагаш? - Китайски?
Добре. Виж коя дойде. Свинка.
Плащаш ли? - Не
Разбира се че не. - Да не те интересува, ще се погрижим.
Маменцето и татенцето. - Аз кой съм?
Таткото, разбира се. - Не ми харесва да съм таткото.
Харесва ти. - Махни ми се от главата.
Какво красиво небе.
Заповядайте.
Благодаря.
Е, до къде бяхме стигнали?
Какво те води тук?
Срещнах едно момиче. - Много хубаво.
Да. - И как е?
Не мога да ти кажа. - Защо не?
Това е тайна. - Аз съм добра в тайните.
Засяга мен и нея само. - Правилно. Няма да те съдя.
Коя е? - Не мога.
Имай ми доверие.
Тя е учителка.
Да, и? - Красива е.
Мразя я вече.
Не са ли красиви очите ти?
Благодаря. - Хубав цвят.
Наистина ли? - Да.
Сама си ги избрах.
Наистина ли? - Да.
От къде? - От пазара.
Шегуваш се? - Не
Оцелила си десятката, тогава.
И ти имаш красиво око. - Да? Едно само? Кое?
Това. - Това?
Уникално красиво, нали? - Да, така е.
Но да не нагрубим другото.
Ами, добре си е. - Така ли?
Да, обсъдили сме го. - Това е добре.
Да, преодоля го вече. Има други таланти това.
Наистина ли? - Да.
Какви? - Много са.
Жонглира. - Очевидно.
Да, взема си решения само. Може доброволно да се затвори.
Наистина ли? - Да, разбира се.
Я да видим. - Сигурен ли си?
Да. - Много е страшно.
Продължи. - Готов ли си?
Да.
Доста добро е!
И това се опитва да участва. - Не го оставяй.
Не. Както и да е, това е чудесно...
И това е чудесно. - Не се опитвай да избягаш.
Извинявай. - Добре.
Наздраве. - Наздраве.
Отново.
Хубаво е това.
Да, хубаво.
Ето ни.
Добре дошли в моя беден дом.
Благодаря.
Не е ли малко високо? - Да.
И как е там горе?
Ами, добре е.
По-добре така.
Мисля, че ти е топло. - Да, изгарям.
Добре съм разбрала.
Обикновено съм права.
Въпреки че не е ми работа. - Не, добре се справяш.
Знам.
Скрит талант.
Това ако не е късмет!
Така ли? - Да.
Едно, две, три.
Като, че и аз загрях. - Дали?
Да.
Това ще помогне. - Сигурно си прав.
Какво ще кажеш, ако... - О, да. И това. Продължавай.
Добре.
Както, че ми харесва така.
Страхотно.
Как е там вътре? - Не е зле.
Отивам да направя чай.
Перфектно.
Ще закъснея за урока. Това ни липсваше.
Ще те хвърля. - Така ли?
Да.
Така ще те имам за по-дълго. - Благодаря ти.
За нищо.
Кога ще се върнеш в училище? - Следващата седмица.
Ще видя как вървят нещата с майка му. - Ще успее.
Ще бъде добре.
Здравей.
Здрасти.
Щастлив ли си... от живота си?
Голям въпрос.
Да, не е ли?
Играеш ли футбол? - Да, 5х5 всяка седмица.
Добре. Вътре или вън? - Вън.
Ето я. - На момента.
Защо не носиш бижута? - Такъв е деня днес.
Ще правиш ли нещо тази вечер?
Да, един приятел прави 30. Ще се съберем всички в бара.
Отлично. - Вие двете какво ще правите?
Кино. - Да, ще гледаме филм.
Пуканки.. - В тъмното, ръка за ръка.
Нищо нередно.
Казва това, защото си тук.
Обикновено се впивам в нея, като пиявица.
Не те виня. - Доста е енергичен.
Да, така е?
Ето го. - Приятно ми беше.
И на мен. - Радвам се че се видяхме Зой.
Както и да е. - Добре да прекарате довечера.
Хайде, хайде.
Здравей Скот. Това е Тим. Ще дойде с нас днес.
Просто се шегувам. - Здравейте.
Не можеш да спечелиш всички. - Очевидно не.
Ще се видим после. - Ще ти се обадя.
Ще звъннеш? - Да.
Добре.
Какво се случи в неделя Скот? Трябваше да спреш за едно здрасти.
Не знам за какво говориш. В неделя бях в Стивнейц.
В Стивнейц? Странно. Трябва да имаш брат близнак.
Там бях цял ден. Гледах майка ми. Леля ми умря.
Съжалявам да го чуя. - Няма значение.
Не ти вярвам, Скот. - Твой проблем. Бях там до полунощ.
Не мисля, умнико.
Концентрирай се Попи. Съсредоточи се. Гледай какво правя.
Сега пускам мигач. Запазвам платното. При пресичане на пътя. Разбра ли?
Оставаш в платно си, нали?
Внимаваш за другите шофьори и за теб и държиш платното. Разбра ли?
Това е завиване. Съсредоточи се. Добре. Благодаря.
Какво прав.. Завиване ли беше това?
Направи ми се на пич? Засече ме.
Или ме попита за да го стори? - Попита?
Не, не попита. Виждаш ли какво правят?
Когато завиваш, ако останеш в платното си, ще си добре.
Спазваш правилата и запазваш нещата на мястото им, както трябва.
Всичко е под контрол.
Но ако постъпиш егоистично и излезеш, тогава ситуация се обърква.
И става опасно. Виждаш ли какво имам предвид?
Не чакам никого, който не може да остане в платното си.
Не чакам.
Къде гледаш, погледни камерите.
Където и да погледнеш те следят.
Гледат те. Следят те. Където и да отидеш.
Погледни това място, бъркотия. Айде! Какво чакаш?
Добре.
Христос и майка му! Виж, друга камера..
Камера за контрол на скоростта. Защо е необходима?
Има двама в края на пътя и продават наркотици,
а ти искаш камера за движението. За какво ти е?
Можеш да изчакаш.
Можеш да изчакаш! - Спокойно.
Хайде де! Карай!
Не шофирам камила. Не е пазар тук.
Имаме правила в тази страна. Имаме правила. Следвай ги.
Шибани идиоти!
Провери огледалата, седалката Седна ли удобно?
Не, не мисля. - Сложи колан.
Няма да ходя никъде. - Какво искаш да кажеш?
Не си в състояние да правиш урок.
Аз съм преподавател. Ти си ученичка.
Трябва да се успокоиш - Спокоен съм.
Не можеш да караш така.
Не можеш да коментираш шофирането ми!
Мисля, че мога когато поставяш в опасност мен, теб..
..и други хора. - Те са виновни.
Глупости. Всичко е глупост. Това беше, не искам.
Искаш да прекъснеш урока? - Да, искам.
Не искам да ме учиш повече. Съжалявам.
Чудесно. Седни от другата страна да те закарам.
Не, не мисля. Аз ще карам.
Не. - Да.
Попи, ако нямаме урок, не караш.
Няма да ходиш никъде.
Имаш две възможности, или те карам в къщи или се прибираш пеш.
Не ми пука да ходя пеш, но ти няма да получиш колата.
Не можеш да спреш. - Да, мога.
Попи, дай ми ключовете. - Не.
Дай ключовете от колата ми. - Не, не мисля.
Ще ги поискам още веднъж. Моля те, дай ми ключовете.
Съжалявам, не мога. - Дай ми ключовете от шибаната кола!
Шибана кучко! - Майната ти!
- Дай ми ги.. мамка му... - Майната ти. Остави ме!
Дай ми шибаните... - Остави ме. Махни се от мен!
Дай ми проклетите ключове! - Не можеш да ме докосваш Скот.
Дай ми проклетите ключове!! - Нямаш право да ме докосваш.
- Дай ми шибаните ключове! - Вие ли сте извън контрол.
Извън контрол си. - Дай ми...
Ще се обадя на полицията. Искаш ли да се обадя в полицията?
Искаш ли?
Добре. Да се успокоим тогава, нали?
Нарушихме спокойствието тук.
Искам просто да вляза в кола ми и да си отида.
Няма начин да стане. - Господи!
Отново ли. Никога не се отказваш, мамка му, шибана кучко!
Имаш нужда от помощ.
Престани да се отнасяш със снизхождение!
Не се отнасям със снизхождение. - Да, винаги така се държиш.
Това искаш винаги, каквото си поставила за цел да стане.
Тази игра играеш.
Подлуждаше ме. Вбесяваше ме. Галеше ме. Заяждаше се.
Флиртуваше с мен. Отблъскваше ме.
Слагаше си високите боти, късата пола, разголената блузка,
показваше циците си, размяташе коса.
Играеше си с лоста. Излъга ме!
Всичко за теб. Светът трябва да се върти около теб.
Аз съм просто инструктор. Просто исках да си върша работа.
Нямаше никакво намерение, да се научиш
дашофираш. Имаше едно нещо в главата си.
Да ме омотаеш. И защо? Понеже трябва да те обожават.
Трябва да бъдеш желана. И успяваш.
И ме оставяш на сухо.
После отиваш и се чукаш с гаджето си или с мацката ти
И после отивате заедно на разходка със слънцето, жълтата кола.
Скот...
Хайде сега.
Просто искам да се прибера вкъщи.
Сигурна съм, че го искаш.
Всички го искаме, а?
Както и да е.
Защо не го обсъдим?
Ще седнем в колата.
Ще го обсъдим. Става ли?
Става ли?
И после ще ти дам ключовете.
Съжалявам, ако те нервирам, Скот.
Де да можех да те направя щастлив.
Бях щастлив.
Добре.
И бях в Стивнейц в неделя.
Разбира се. - Питай майка ми.
И така, по същото време и другата седмица?
Съжалявам, Скот.
Ето.
Да взема чантата ми само, става ли?
Аз съм добър инструктор.
Да, знам.
Пази се, Скот.
Приятелят ти ли беше?
Преди?
Той ли бе?
Мисля, че трябва да откажа тютюнопушенето.
Добра идея.
Аз какво да правя?
Можете да спреш да си прекалено добра.
Сериозно, не можеш да направиш всички щастливи.
Не е лошо да опиташ обаче, е? Да носиш усмивки на света.
Хайде сега, Попи. - Знам. Знам.
Аз все още вярвам, че трябва да се обадим в полицията.
Не, това няма да му помогне.
Не знам.
Знаеш ли нещо? - Какво?
Ние сме късметлиики, нали? - Да, така е.
И така, всеки чертае своята съдбата в живота, нали?
Някои от нас, да. Някои губят кораба напълно.
Трудно е да бъдеш възрастен, е?
Да, така е. Това е един дълъг път.
Да, кажи ми когато стигнем.
Не се притеснявай, ще те уведомя.
Ти греби, а аз ще усмихвам.
Стигнахме ли?
Имаме още много път.
Лека полека ставаме по-добри. Голяма работа.
Здрасти. Липсвах ли ти изобщо?
Това е добре.
Един кошмар. Да.
Все още съм жива... за малко.
Това е дълга история.
На езерото съм с Зой.
Да.
Да, банята се наводни.
Всичко е добре все пак. Намерихме една лодка.
Забавен си.
Не.
ПРЕВОД: Вяра Горчовска
SubsMania.com